Jorden är mjuk här. Stötta den ordentligt.
Det är som att jobba inuti en ko.
En ko av silver som ska betala för min ranch.
Din ranch.
Den är som en kvinna. Du pratar inte om annat.
Under tiden tar hon alla dina pengar.
Du spenderar alla dina pengar på whisky.
Du kommer snart att sakna mig.
Victor?
Chefen.
Chefen, Victor är borta.
- Vadå "borta"? - Vi jobbade vid väggen.
Han kan inte ha gått förbi mig.
Men nu är han puts väck.
Tusan!
Juan! Var är du?
Released on www.Danishbits.org
Det är många som ger sig av.
Ogillar de oss?
Nej, Fu Yien. De ger sig av för att gruvan är stängd.
Vi kanske behöver ett annat namn.
- Det var kanske ingen bra idé. - Kanske inte.
Här...
Juan Pedilla, du har kollat in hatten i en månad. Köp den eller låt bli.
- Jag har inte råd. - Ta den på krita. Betala sen.
Ingen kredit.
Stan Kelton ger sig av. Han lastar sin vagn.
Han också? Nu har vi inte ens en smed.
Det lär bli en spökstad om inte gruvan öppnar igen.
Vem ska då handla av oss?
Ingen. Vi får återvända till Kina.
Du kommer bara till Kina om du lär dig att simma.
Vad säger I Ching?
"En stor erövrare kommer."
Gruvan kommer att öppnas. Malmen ger tre kilo silver per ton.
- Sex kilo, kompis. - Sex kilo?
Ingen överger såna rikedomar.
Ingen.
Om du såg vad jag såg, skulle du göra det.
- Du berättade aldrig vad du såg. - Jag såg inget.
Men det var ändå det hemskaste jag sett.
Tänker du också dra dig ur?
Nej, jag skulle förlora allt, precis som du.
- Som oss allihop. - Hör här. Det gäller gruvan.
Ägaren ska komma. Ända från Philadelphia.
Han säger: "Den låga vinsten är Oacceptabel."
"Jag anländer snarast."
"Jag tar hand om saken personligen. Hiram Gummer."
Det var ett flådigt namn.
Jag slår vad om att han fixar det här på momangen.
Diligensen kommer.
Tecopa. Miss Christine. Diligensen kommer.
- Hur ser han ut? - Han är nog tjock.
Rika brukar vara tjocka.
- Är det nån därinne? - Massa bagage.
- Det var på tiden. - Visst var det.
- Släpp in mig. - Jag längtar redan härifrån.
Ingen klev ur.
Mr Hiram Gummer?
Det är jag.
Jag heter Tsang Pyong Lien. Pyong Chang.
Det här är min affär.
- Du är inte så tjock. - Tyst!
Du måste ha nog med pengar att bränna en våt åsna.
Jag heter Christine Lord, ägarinna av hotellet.
Vackrare är Fifth Avenue på våren.
- Välkommen till Rejection. - Passande namn.
Jag söker Andrew Beckwith. Han svarar inte på mina kommunikéer.
- Jag vill tala med honom omgående. - Det blir svårt.
- Varför? Var är han? - Han tog sista diligensen härifrån.
- Det var just snyggt. Den sista? - För få passagerare.
Gruvan stängde för flera veckor sen. Det är väl därför du är här?
Är gruvan stängd? Jag har icke delgivits denna information.
Vet du inte vad som händer vid gruvan?
17 gruvarbetare dödades på en dag. Arbetarna övergav den.
Vad i hela friden hände?
- Ingen vet. - Måste du tala i gåtor?
- Endast Juan Pedilla vet. - Då vill jag tala med honom.
Han inspekterar sina marker. Han kommer strax.
Du måste vara trött. Jag följer dig till hotellet.
Nåväl. Kom med, jag behöver bärhjälp.
Det här är banken. Den är stängd, givetvis.
Smeden har också slagit igen. Och postkontoret.
Stängt. En riktigt livlig metropol.
- "Stor erövrare." - Det här är mitt hotell. Välkommen.
Den här vägen.
En imponerande arsenal. Samlar du?
Gruvarbetarna kom hit för att bli rika.
När det var dags att betala så hade många bara sina vapen kvar.
- Nu tar jag betalt varje dag. - Nonsens. Skriv upp det på nota.
Din karl är rätt oförskämd.
Tecopa är inte min karl. Han är min vän.
- Det här är ett tält. - Du är observant. Vilken föredrar du?
Den här.
Förträffligt. När serveras lunch?
Leveranserna upphörde när gruvan stängde, så menyn är begränsad.
Jag kan slänga ihop lite bönor.
Nonsens. Du har väl mjöl, sirap och ingefära?
Jag vill ha en ingefärskaka. Det skulle sitta fint.
Ska jag strypa honom?
Nej, vi behöver honom.
Förtjusande musik och en hyfsad måltid. Jag vill avsluta med en aperitif.
Det vill väl alla?
Vill du ha den sista kakbiten?
Ja.
Gå till min blå kappsäck och hämta flaskan med persikolikör.
Ja, sir.
- Vart tog kakan vägen? - Jag åt upp den, så klart.
- Men du sa... - Ett gott råd, unge man.
Alla kan utnyttjas, så utnyttja dem om du kan.
- Det var hemskt sagt. - Han bör lära sig hur världen fungerar.
Det vet han redan.
Juan är här. Han är i affären.
Juan Pedilla, gruvarbetaren.
Nej, gruvan är inte uttömd. Inte alls.
Det finns gott om silver. Men ingen vill gå in och bryta det.
Sju män gick in efter olyckan. Ingen återvände.
Mina förfäder talade om andemonster som bor inuti de bergen.
Monster från underjorden. Dödsmaskiner.
Har ni tappat förståndet allihop?
Samla ihop gruvarbetarna och fånga in varelsen.
Peppra den med fler hål än ett kålhuvud i hagelstorm.
Precis.
Det finns några gruvarbetare kvar. Jag kan tala med dem.
Men du måste nog betala dem. Kanske dubbla löner.
- Betala dem? För att få tillbaka jobben? - De är rädda.
För att kontrollera att mina pengar inte slösas bort av huliganer,
ska jag följa med dig i morgon bitti.
Så ska det låta. Vad har du för revolver? Den är bergis stor och tjusig.
Jag äger inget vapen.
Ja?
Detta är Vilda västern. Läser du inte romanerna?
Ser du en bov måste du knäppa honom.
Din häst är klar.
God morgon.
Det är en hård dags ritt över besvärlig terräng.
Det är en terrängmodell. Hästen kan bära min packning.
Bedrövliga vägar.
Nej, jag behöver...
Kanske... Tack så mycket. Utmärkt.
Jag har inte suttit på en häst sen mitt sexårskalas.
Nej, det var en kamel.
Varsågod. Detta är Vilda västern. Var aldrig obeväpnad.
Nej, det stämmer.
Tack, grabben.
Tror du verkligen att han är den "store erövraren"?
Bara om han rider kamel bättre än häst.
Låt oss inte döma honom än. Han är vår enda chans.
Hejsan.
- Är detta vår armé? - De enda som vill följa med.
Då slipper jag slösa pengar På Ynkryggar.
Det här är patrón, mr Hiram Gummer.
Det är bröderna Walter, Brick och Stony.
- Det är Big Horse Johnson. - Mr Johnson.
Och det är Soggy.
Kan tro det.
KORVÖRESGRUVAN
In med er.
- Och gör vad? - Rapporterar till mig.
Låt gå!
Då ingen av er besitter nån ledarskapsförmåga,
ska jag själv överse det hela.
- Vänta. - Det är chefen, vår förman.
Min hatt.
Här. Han lär inte behöva den.
Prova den.
Tack, chefen.
Det här är gruvgångens slut, där Victor var.
Vi lever fortfarande.
Det som attackerade er verkar ha försvunnit.
Jag förklarar gruvan säker.
Det finns bara spöken därinne.
Dem behöver du inte betala lön.
Jag hoppas att vi har rätt.
Solen går ner. Vi borde slå läger.
Vi kan inte slå läger här.
Jag behöver träd.
Det är bra för hållningen.
Fan också. Tänker du tortera den där igen?
Det hjälper mig att sova.
- Och hästarna gillar det. - Gå och spela för dem då.
Jag rår inte för att du är omusikalisk.
När kan du öppna gruvan igen?
Illa kvickt. Ju förr desto bättre.
Bra.
Jag måste jobba för att inte förlora min ranch.
Jag trodde att du var gruvarbetare.
Det är jag, men min far drömde om att skaffa en ranch.
Och?
Han dog i ett gruvras när jag var liten.
Mamma flyttade oss från gruvläger till gruvläger.
De behövde alltid en kvinna som kan tvätta och laga mat.
Jag har varit utan min kock i veckor.
Du har alltid haft allt, eller hur?
Flera stycken av allt.
Jag vill bara ha en av något.
Vad i hela friden...?
Jävlar. Det tar timmar att hitta hästarna.
Soggy, ditt klantarsel.
- Jag ska slå dig gul och blå. - Ta det lugnt.
Puckla på honom bara. Han tramsar jämt.
Var i helvete är du?
Det hjälper inte att gömma sig.
Hördu?
Ju längre jag letar desto argare blir jag.
- Milde himmel. Vad i...? - Förbaskat!
Är du oskadd?
Skjut inte i tomma luften.
Var är han?
Vet inte. Han är inte där.
Vem där?
Vi är beväpnade.
Vad i Guds namn...?
Skjut fortare. Döda dem.
- Vi måste upp på något. - Var?
Upp på klippblocket.
Här borta. På klippblocket.
Big Horse. Här borta. Du måste upp från marken.
- Nej. Du kan inte skjuta det. - Hitåt. Skynda dig.
Upp på klippan.
Milde himmel.
Vilken ryslig stank.
Jag kände den i gruvan med.
Det var dem.
De kom upp genom jorden.
De kan inte penetrera sten.
Den har inga ögon.
Hur hittade den oss?
Det är ljudet. Varje gång vi väsnas. Till och med tekannan.
Det är så de jagar.
Vi kan inte stanna här.
Kullarna består av sten. Vi kan gå på dem till Rejection.
- Gå? - Såvida du inte kan flyga.
- Vad gör du? - Gräver ett hål för flaggstången.
En flaggstång? Nevada har ju inte valt flagga än.
Det gör vi snart. Då är jag redo.
De är tillbaka. Juan och mr Gummer är tillbaka.
Jag hade gladeligen gått dubbelt så långt.
Det var de grymmaste bestar jag sett.
Pepprade ni dem inte? Lät kulorna hagla?
Gamle Fred, du förstår inte.
När de inte är underjord, så flyger de. Mycket snabbt.
- Drakar. Jorddrakar. - Såna hade vi inte i Kina.
Big Horse och Juan försökte skjuta dem, men det gick inte.
Man måste vara en enastående skytt.
Nu har jag det. Vi måste genast skicka telegram.
Jag gör det. Jag kan.
Här.
"Sökes - revolverman."
"Rejection i Nevada söker en erfaren skjutjärnsartist."
"Lugn i farliga situationer."
"Lön förhandlingsbar."
Skicka det till Territorial Enterprise, Denver Post och Wichita Eagle.
- Ska du leja en revolverman? - Det är en bra idé.
Är det så klokt? Revolvermän är ofta elaka, vilda...
Dricker, skjuter inomhus...
- Vi behöver nån som är tapper. - Nån med is i magen.
Nån som är skicklig med skjutvapen och kan...
Skjuta nötterna av en ekorre på hundra meter.
- Tack. - Nån som Doc Holiday.
- Fast inte död. - Är Doc Holiday död?
Det är klart.
Nu väntar vi.
- Stilig, eller hur? - Mycket.
Det är jag. Få män har statyer av sig själva.
En träindian?
En försäljare gav den till mig när han inte kunde betala notan.
Det kunde ha varit jag.
- Jag har lagat din cykel. - Omöjligt, den var helt förstörd.
Nix.
Jag... Jösses, det är...
Fantastiskt.
Tack så hemskt mycket.
Det blir fem dollar, tack.
Sakta i backarna. Det kostar aldrig mer än 25 cent.
Jag är den enda reparatören i stan. Nästa finns i Carson City.
- Det är ju rena rånet. - Ett gott råd.
Alla kan utnyttjas, så utnyttja dem om du kan.
Jag har ont om kontanter. Kan vi byteshandla?
Som tack för tjänsten kan du behålla cykeln.
Jag börjar bli en skicklig ryttare.
Förträffligt!
Så där.
Nej... Jag hjälper dig. Hitta balansen.
När jag skjuter på så trampar du och håller framhjulet rakt.
Iväg med dig.
Inte illa.
Inte illa alls.
EN MÅNAD SENARE
Hur länge varar det här rabaldret?
Några där till. Vi fördjupar brunnen.
Vi är stolta över vår lokomobil. Den ska driva våra elljus en dag.
- Om ni orkar med oväsendet. - Det går snabbare om du hjälper till.
En man i min ställning utför inte kroppsarbete.
Apropå det...
...måste du betala din nota.
- Du gav mig kredit. - Det lovade jag inte.
Mrs Lord, på civiliserade ställen är mitt namn alldeles tillräckligt.
Härute i Vilda västern föredrar vi kontanter.
Är det inte ett 20-dollarsmynt i din klockkedja?
Och klockan är väl också av guld?
Och manschettknapparna? Äkta diamanter?
Måste jag köpslå som med gatuförsäljare i Calcutta?
Var inte löjlig.
Du ger mig kredit tills den här patetiska stan får en bank
som jag kan skicka pengar till.
Vad är det frågan om? Varför leker du inte med cykeln?
- Jag har inte tid. Jag jobbar. - Det tar en evighet.
- Ska en pojke gör en mans jobb? - Det är smalt därnere.
Han är den enda som är liten nog att bredda hålet.
Så fort det är brett nog får nån av er ta hans plats.
Så han får fortsätta cykla.
Jag vill be om ursäkt.
Sanningen är den,
att mitt mynt, min klocka och mina manschettknappar är allt jag äger.
Ursäkta mig?
På sina äldre, senila dagar,
sålde min far sina värdepapper och investerade förmögenheten
i en viss silvergruva.
Jag förstår.
Jag var otrevlig förut. Jag ber om ursäkt.
Så fort gruvan är igång betalar jag för mig
och tar första diligensen härifrån.
Som gamle Fred säger, en riktig avloppsrensare.
Titta inte på mig. Det var inte mitt fel.
Jag hoppas att gamle Fred hann fram.
Idag en öken, imorgon en monsun.
När jag öppnar gruvan kommer stan att blomstra.
Då har ni råd med allt ni kan önska er.
Vad önskar du dig?
Att få mitt gamla liv tillbaka.
Att vakna varje morgon och undra: "Vad ska jag köpa idag?"
Det är inte pengarna som räknas, utan hur man lever sitt liv.
Avbryt inte de äldre. Bry sig inte om det, miss Lord.
Jag gör bot för mitt förspillda liv när liemannen kommer.
Jag rekommenderar att du låter puffran vara,
såvida du inte vill hoppa på glödande kol i helvetet.
Och vem är du, sir?
- Kelly. - Svarthand Kelly?
Jag söker Hiram Gummer.
Det är jag.
- Har du satt in en annons? - Ja.
Vem vill du att jag dödar? Indianen därborta?
Nej.
Inte "vem", utan "vad".
De kommer upp ur marken likt demoniska foreller.
Vi kallar dem "jorddrakar".
Det här måste vara starkare än det smakar.
Vi vet att det låter otroligt, men vi försäkrar att det är sant.
- De är blodtörstiga och snabba. - Det krävs stake att möta dem.
Jag slåss med skallerormar för skojs skull,
och jag låter dem bita först på köpet.
Överdrifter åsido, är du träffsäker?
- Ifrågasätter du min förmåga? - Som affärsman, vill jag...
Du, grabben!
- Kasta hit ett äpple. - Jag visste det. Skjuter inomhus.
- Ska jag kasta det högt? - Nej.
Kasta det rakt mot mig.
- Redo? - Alla gånger.
- Vad? - Vi trodde du skjuta äpple.
Vi förväntade oss en demonstration av...
Jobbet är ditt.
- I Kina skjuter ingen i väggen. - Ingen har revolver.
Innan jag bestämmer mig, förklara den "förhandlingsbara lönen".
Gillar du silver, mr Kelly?
Det gör jag nog.
När du har likviderat alla varelser och när gruvan har öppnats,
får du betalt i silver.
Lika mycket som en stark häst kan bära.
Du kan säkert charma huden av en ko
med såna fina ord.
Men jag behöver ett förskott.
Vi har inga pengar.
Tack ändå.
20 dollar.
En handpenning.
Om du ger mig manschettknapparna så är vi överens.
Det var en sorglig samling blysprutare ni har.
Det här är ingen vapenhandel.
Du tar den gamla 45-70:an.
Välj ut nåt som känns rätt i handen.
Ge oss all ammunition du har.
- Ta den här. - Jag har inte råd med den.
Ingen kredit. Det är en gåva.
Vad?
Ingen går utan hatt i Kina.
Låt sporrarna klinga.
Nej, inga sporrar. Inget klingande överhuvudtaget.
Varelserna attraheras av minsta ljud.
De kan komma upp ur marken när som helst.
Juan dödade en precis här.
Här finns det heller inget.
De kanske har förlorat hörseln.
Eller så driver ni med mig.
Till det priset?
- Vi måste fortsätta att leta. - Ett handtag, tack.
För böveln, har du ingen stolthet? Kliv upp på hästen själv.
Om jag måste utöva ridkonst igen så anlitar jag en lärare.
Jag är inte boklärd, men en sak vet jag:
Att vara fullvuxen gör dig inte till man.
Titta.
Här.
Det ser ut som skal. Ägg.
Om det stämmer...
...så värptes de av en stor höna.
Eller så är ni inte lika tokiga som jag trodde.
Det är hit vi leder den varma källan från gruvan.
Vattnet gröper ur jorden. Och äggen föll ut.
Varmvattnet kanske fick dem att kläckas.
- Då vet vi hur många de är. - Fyra, men jag har redan dödat en.
- Tre kvar. - Var har de tagit vägen?
Vi får rida vidare tills vi hittar dem,
för jag är sugen på att blåsa några patroner.
Det var bara ett halvår sen vi ledde hit källan.
Då växte varelserna ganska snabbt.
Det är en del av en. Den fjälliga biten satt på ryggen.
En av de där varelserna kanske dog.
Eller så ömsade han skinn, som en orm.
Vem är det?
Det är gamle Fred. Det är i alla fall hans vagn.
Herre jösses.
Det här bådar inte gott.
Det var en ruskigt illa tilltygad kärra.
Som jag sa så är varelserna inte att leka med.
Vi kanske borde gjort den längre.
Jag kånkar inte fler stenar.
- Vi borde säga nåt. - Jag kände honom inte ens.
Ta av dig hatten.
Fred var en gammal man.
Det var därför han kallades gamle Fred.
Han körde godsvagnen.
Han hade dålig andedräkt. Men det vill jag inte säga.
Det är bra.
"Räds ej mer för solens glöd,
ej för bistra vintersnön."
"Du har lämnat jordens nöd,
nått ditt hem och fått din lön."
Cymbeline. Akt fyra, scen Nå.
Vi bör ge oss av.
- Vänta. Vi slår läger här. - Nej, vid bergskrönet.
Vi slår läger på sten. Som andra nätter.
Det är fem kilometer dit. Det är tuff terräng.
Om du tror att jag sover på bara marken...
Vi kan fortsätta till mulstationen. Längre ner i kanjonen.
- Är det säkert där? - Ja.
Golvet har stora bjälkar till vagnarna. Drakarna tar sig inte igenom dem.
- Kan det vara nån här? - Nej. Godsvagnarna har slutat komma...
Nu när gruvan är stängd. Mitt livs bittra refräng.
Vi måste binda fast hästarna. Sist sprang de sin väg.
Se bara till att grinden är ordentligt fastbunden.
Du ser inte dörren om du är vänd hitåt.
Var alltid förberedd.
Vad i hela friden...?
- Var det dem? - Nej.
Det var nåt nytt.
Jag skulle ju välja en som kändes bra.
Du har rätt. Det sa jag.
Vad i helsike är det som luktar?
Det är dem. Det är deras lukt. Minns du, señor?
Men de har förändrats. Blivit långa och smala.
De är sex stycken,
eller till och med nio.
Det är bäst att vi tar in hästarna.
De är borta. Igen.
Vi kan inte gå till fots. Då tar de oss.
Okej.
Det betyder att vi måste hålla ställningarna här.
Du måste lära dig använda ett riktigt vapen.
Det är ditt jobb. Behöver jag skjuta så lejer jag nån.
Och om du vill ligga med en vacker kvinna,
så antar jag att du lejer nån till det med.
Bespara mig dina tröttsamma paralleller.
Jag har sagt det en gång och jag tänker säga det igen.
Vissa saker måste en man göra själv, och just nu är skjuta en av dem.
Langa hit den där fjollpuffran. Den gör ingen nytta nu.
Juan. Du håller utkik efter de där ormarna.
Lyssna noga. Det här är en Colt Army enkelladdare.
Den finaste revolver som nånsin tillverkats.
Håll den inte som om den vore en skunk.
Det är en förlängning av din hand. En del av dig.
- Stå som om du menar det. - Menar vad?
Som om du menar att varenda kula som kommer ut ur pipan
ska döda det du siktar på.
Skjut på burken därborta vid fönstret.
Sikta ordentligt och sen trycker du på avtryckaren.
Ryck inte.
Ingen fara. De kan inte ta sig igenom golvbjälkarna.
Slappna av och låt dina ögon, din hjärna, din hand och ditt avtryckarfinger
bli till ett.
Det är bra. Nu är du stadig.
- Det är slöseri med tid. - Vad väntar du dig?
Det går inte på 20 minuter, det tog mig 20 år.
De kan inte ta sig igenom golvet, så de sliter itu det.
Hur kan en orm vara så stark?
- Titta. De fintade oss. - Herrejösses. Hur smarta är de?
Vi har snart inget kvar att stå på.
- Telegraf? - Den är inte till nån hjälp.
- Vi kan inte koden. - Klicka bara. Nån måste höra oss.
- Jag vet inte. Det är inte Morse. - Har det pågått i över en timme?
Kanske ett träd som rör vid ledningen. Det har hänt förr.
Detta är annorlunda
Telegrafen i Carson City skulle inte tillåta sånt trams med sin utrustning.
- Kanske inte Carson City. - Inte Carson City? Var annars?
Denna är från Carson City.
Var kommer den ifrån?
Från mulstationen. Det måste vara mr Grummer. Det är bara han där.
- När kommer Tecopa och Pyong? - Om en eller två där.
De samlar brasved.
Då beger jag mig dit.
Måste du klicka så högt?
Peppra på, bara.
Vad i helvete är det för bestar?
De har växt.
De ormarna är inga ormar. De är tungor. Tre tungor.
- Varje varelse har tre tungor. - Och vi såg nio förut.
- Då är de bara tre stycken. - Skulle det vara en god nyhet?
De är stora som en åttaspanns godsvagn.
- Skjut dem. Det är ditt jobb. - Man måste känna sin fiende.
Jag borde ha en 8-kalibrig kanon som skjuter rejäla salvor.
Eller en båtbössa. Inte såna här vapen.
Då så.
Så här gör vi:
Vi sparar på krutet tills de anfaller.
Sen går vi öga mot öga och ger järnet,
pepprar dem med allt krut vi har.
Då kanske vi får en lyckoträff.
I hjärnan eller nåt.
- Golvet är nästan borta. - De slår till när som helst.
Var beredda.
Nu gäller det.
Vad har de i kikaren nu då?
SUG på den här!
Jag har slut.
Christine kommer.
Här är vi!
Kör bara!
- Var är mr Kelly? - Död. Kör!
Bra gjort, mrs Lord! Följer de efter oss?
Det vet jag inte.
Ja, de följer efter oss.
Fortare.
- De kan inte fortare. - Vi får snart se.
De är enorma. Rovgiriga.
"Andedemoner från mörka platser. De äter själar som lever i ljuset."
De är en del av vår legend.
Vi pepprade dem, men de tog ingen skada alls.
Kommer de hit? Till vår stad?
De måste ta sig igenom berget. De kanske inte kan det.
Det kvittar väl. Gruvan är ändå oåtkomlig.
Vad tänker du göra?
Jag tänker lämna den här hålan och det borde ni med göra.
Men gruvan...
Hör du inte? Gruvan är förlorad. Glöm den.
Återgå till era liv som om inget hänt. Vi får börja om på nytt.
Inget korkat djur kan tvinga mig härifrån.
Jag åker till Carson City och skaffar krut.
Vi hade tur. Riktig bonntur.
Om Svarthand Kelly är ett lätt byte, hur kan vi klara oss?
Varför stanna här? Ta med Fu Yien och frugan tillbaka till Kina.
Lu Wan glömmer.
Kina inte perfekt. Ingen plats perfekt.
Vi lämnar inte vårt nya hem.
Jag låter hämta mina saker och ser till att hästen och utrustningen återlämnas.
Det behövs inte. Du kan behålla hästen,
och sadeln och geväret och kniven.
I utbyte mot gruvan.
- Du måste skämta. - Bättre erbjudande lär du inte få.
När jag kommer till Philadelphia säljer jag den för 50000 dollar.
Innan dess får pressen ett telegram
som beskriver varelserna i gruvan och avslöjar att den är obrukbar.
- Ni skulle inte bedra mig så. - Vi har röstat.
Fyra mot en röstade för.
Det är åtminstone en av er som är etisk.
Jag ville knuffa ner dig från berget.
Stanna hos oss. Stanna och slåss.
Ni kastar bort era liv.
Behåll den fördömda gruvan.
Snälla, lämna oss inte.
Jag kan inte hjälpa er.
Vi hade fel. De kommer.
Jorddrakarna tog sig igenom berget.
Jag vet inte när, men de kommer.
De kanske inte hittar oss.
De jagar efter ljud.
Vi är det enda ljudet som hörs innan Carson City.
Vad säger pinnarna?
"Vänta er en blodtörstig besökare."
Det är över.
Det är över med Rejection.
En biljett till nästa tåg till Philadelphia. Sovvagn.
- Enkel resa. - Ja, sir.
Dårar.
- Ursäkta? - Folket i Rejection.
Roligare än en dansande björn. Den här skickade han igår.
"Jättemaskar har lämnat övre dalen."
- "Kan komma till stan." - Får jag se?
"Behöver hjälp genast." "Jättemaskar..."
En biljett.
Sir? Din biljett?
RICHTERS SKJUTVAPEN OCH SPRÄNGMATERIAL
Jag kan göra en släde åt det. Så vi kan dra det bakom vagnen.
Vi har inte plats.
Jag måste släppa taget.
Vart ska du ta vägen?
Man har hittat silver i Tonopah. Jag tänkte bege mig dit.
Vart ska vi ta vägen?
- Vi ska till San Francisco. - Och sen tillbaka till Kina.
Vi investerade allt i affären, och nu är den borta.
Och du ska inte bli rallare som mamma och pappa.
De kommer.
Nej, vänta.
De ska komma norrifrån, inte söderifrån.
Det är nåt annat, eller nån annan.
Vilken stackare skulle komma nu?
Det är mr Gummer.
Kom!
"En blodtörstig besökare?"
Du kanske får behålla honom ändå.
Stanna! Förbanne er!
Era omedgörliga bestar.
- Jag är glad att ni är oskadda. - De kommer när som helst.
- Jag vet. - Är du från vettet?
Den här idylliska Västern-pärlan får inte bli ett byte för de rovdjuren.
Jag har en vapenarsenal som skulle imponera på salig Svarthand Kelly.
Ett Sharps .52-kalibrigt buffelgevär.
En Remington 45-120 Rolling Block.
Ett Henry repetergevär. Mindre kaliber, men en imponerande eldhastighet.
En 8-kalibrig Remington...
...Derringer.
Ett LC Smith diligensgevär av speciallegerat stål.
Och den här.
En grovkalibrig båtbössa.
Hur fick du allt det här? Du har ju inga pengar.
En klok vän sa att det inte är pengarna som är viktiga,
utan hur man lever sitt liv.
Vad tror du att vi ska göra?
Jag föreslår att vi ställer till med ett pangpangkalas.
Vi ska strida mot dessa föraktliga bestar in i döden.
Vi ska slåss.
Just det.
Det tog två år att få dig att lämna Kina. Tror du att jag vill återvända?
- Vi gör det. - Vi krossar dem.
- Vi bränner dem. - Vi knäpper dem.
Du lär nog behöva en i reserv.
De kommer säkert norrifrån eller från nordost.
Då rider vi dit och skjuter dem.
För farligt. De kan dyka upp var som helst.
Vi kan inte slåss på deras villkor.
- Använd en häst som lockbete. - Vad grymt.
Det är grymma tider.
Kan vi inte föra oväsen på nåt annat sätt?
Det är en bra idé. Allt oväsen funkar.
Det måste inte vara en häst. Vi kan göra så här istället.
Och när de dyker upp så skjuter vi dem.
Ja, ett bakhåll. Vi leder dem rakt i fällan.
Rejection är vår sista bastion, vår sista försvarslinje.
- Vårt Alamo. - Vi förlorade vid Alamo.
Tala för dig själv, gringo.
Fler burkar. Jag behöver fler burkar.
Jag äter så fort jag kan.
Vad är det här?
Hur vet vi att de kommer? Vi kan ju inte se dem.
- Det är ett problem. - När marken skakar,
så vet vi att de är här.
Förträffligt.
Vad är en båtbössa?
Nåt man skjuter ankor med. Väldigt många ankor.
"Häll i ett skålpund kulor. Pressa ner det."
Behöver vi inte hästarna? Om vi förlorar striden?
De för oväsen. De kan avslöja vår fälla.
Och vi kommer inte att förlora.
Ska vi börja?
Vi får försöka imorgon igen.
Pyong kanske har rätt. De kanske är på väg mot Carson City.
Jag vet inte.
Krönet i den södra delen av dalen är som en stenvägg.
- De kommer nog inte förbi det. - Nånstans måste de vara.
- In med dig. - Jag vill också slåss.
Affären är vårt fort. Vi kan aldrig lämna fortet obevakat.
Stanna därinne och håll vakt.
Du missade. Med en kanon.
- Vart tog den vägen? - Oljudet kanske skrämde honom.
Den kommer tillbaka.
Skynda dig.
Det funkade.
Det stinker.
- Där! - Två kvar. Inta era positioner.
Gå in med dig, Fu Yien.
Gjorde den så med flit?
Se UPP!
Vi kan inte skjuta genom jorden.
Kom igen, din skitstövel!
Förvånansvärt fiffigt, gode man.
- Den tog din bössa. Visste den? - De är mycket intelligenta.
- Men inte så smarta som vi. - Nej.
Inte så smarta som vi. Och det är bara en kvar.
Var i helvete är den? Låt den visa sig.
- Ger den sig av? - Nej.
Den cirkulerar. Lyssnar efter sitt byte.
Vad ska vi göra?
Våra gevär klarar inte att döda den.
Utan båtbössan är vi dessvärre chanslösa.
- Så vi slutar att slåss? Ger upp? - Vi kan ta lokomobilen.
- Försöka fly. - Den är så långsam.
- Vill du lämna vår stad? - Vet du hur vi kan döda den?
Man måste lära sig att segla i alla typer av vind.
Vi får göra så gott vi kan med det vi har.
Bra sagt.
Du har svartkrut. Vi kanske kunde spränga den.
Visst. Vi gör en jättesmällare. Jag kan.
Utmärkt- men var tyst. Rör dig långsamt.
Gå in och hämta tråd till stubinen.
- Vad gör du? - Krutet måste vara finkornigt.
Nästan klar. Bara några minuter till.
- Jag ser inte dörren. - Var helt tyst.
För oväsen.
Härute!
Varför kommer den inte?
Jag vet inte. Den listar ut våra trick.
Han är härborta.
Duktig pojke.
Skynda dig! Till vagnen!
Hoppa UPP!
- Herregud! - Hämta gevären.
Bomben.
- Gör klart bomben. - Jag behöver mer tid.
Vi har inte tid att göra klart den.
Jag har en idé.
Ta det stora bältet.
Utmärkt. Hjälp oss.
- Vi behöver en krok. - Jag hämtar en.
Härborta, Juan.
Se upp-
Ja!
- Gick det bra? - Ja. Är du oskadd?
Ja, det är jag.
- Du tog dem, mr Gummer. - Ja, du tog dem.
Inte alls.
Vi tog dem.
Bra gjort.
Banken har godkänt ditt lån. Du kan leja folk och öppna gruvan.
Den tillhör ju inte mig längre.
Den är din. Det är din gruva.
Vi kan inte lura dig så.
Du behöver den mer än vi.
Det är snällt. Men jag övertar bara äganderätten på två villkor.
"Villkor?"
Att vi aldrig berättar för nån om jorddrakarna.
Om det blev känt skulle ingen bosätta sig här.
Och det andra villkoret?
Att intäkterna går till
att bygga ett hotell och en affär med riktiga väggar,
att betala av Juans mark och...
Vad vill du ha, Tecopa?
En ny staty.
En som ser ut som jag.
Och en staty till Tecopa.
Är alla överens om det?
PERFEKTION
Jag är förskräckligt utklassad.
Det är bra att du stannade.
Jag ska övervaka gruvarbetet - när jag vet hur allt funkar.
Och jag har valt en utmärkt tomt för mitt hem.
Högt beläget. Lätt att försvara. Det får till och med en källare.
- Det är mycket utrymme för en person. - Förhoppningsvis blir det fler.
- Jag är verkligen hopplös. - Med lite träning går det bättre.
Jag har köpt nåt åt dig som kan hjälpa dig bli en skicklig prickskytt.
Förträffligt.
Swedish